Du ville prata.
Prata då.
Det var här jag hämtade upp dig första gången.
- Jag träffade din farmor och din bror. - Om du är nostalgisk...
...då måste jag fråga, vad fan?
Jag tycker inte att nostalgi och självmord hör ihop.
Du förtjänar allt, Sookie. Du förtjänar hela världen.
- Tänk om jag bara vill se dig leva? - Du måste tänka på din framtid.
Hur ser den ut om jag är med?
Jag vill inte prata om detta. Vi har gjort det förut.
Ja, för att alla våra vägar leder hit.
Hur många gånger har du lovat dig själv att sluta dejta vampyrer?
Men nu står vi här igen.
Väljer du att dö för att jag inte har någon självrespekt? Det låter logiskt.
- Det är inte det jag menar. - Vad menar du då?
Jag är rädd att du ska dö när som helst-
- och att jag aldrig ska få veta varför du gör såhär.
- Varför gör du såhär? - Den här sjukdomen...
...har fått mig att känna mig mer mänsklig än någonsin.
Mer än när jag var människa.
På vägen hit stannade jag vid min familjs gravar.
Carolines, Sarahs, Thomas och min.
Min är en lögn. Jag borde vara med dem.
Jag hör hemma där.
- Nej. - Sookie.
Vi föds, vi växer upp, vi lär oss och vi skaffar barn.
Vi kanske får träffa våra barnbarn-
- men sedan går vi vidare och det... det är ett liv.
Om vi är ihop, nekar jag dig de bästa delarna av det.
Förstår du?
Bara lite?
Jag har sett dig runt barn och hur glad du blir av dem.
Jag vill att du ska få känna känslan av att få egna barn.
Varför gör du inte slut med mig då?
Om jag inte kan göra det, varför gör inte du det då?
Jag kan inte.
Jag älskar dig för mycket.
Jag vill att du hjälper mig.
Hjälper dig?
Vad kallar ni det?
Den ultimata godheten.
Vad?
Vill du att jag ska döda dig? Driver du med mig?
Använd ditt ljus på mig, sedan är du färdig med vampyrer för evigt.
Annars får du aldrig vara i fred.
- Inser du vad du ber mig att göra? - Sookie, du är extraordinär.
Men det är människor också.
Jag ber dig bara om det du har velat ha-
- sedan vi träffades. Det du alltid har velat ha.
Ett normalt liv.
Visa mig den sanna döden.
Sedan blir vi fria.
- Du borde gå. - Älskling...
Tvinga mig inte att ta tillbaka inbjudan.
- Kan du tänka på saken? - Tro mig, det gör jag.
Förlåt, Eric.
Eric.
- Befria henne. - Vad?
Befria henne, Pamela.
Improviserar du, eller har du en plan?
- Jag befriar henne. - Vad?
Gör du?
Om du inte gör det, då gör jag det själv.
- Tack. - Lugna dig, sötnos.
Vi kommer att hitta dig.
Hela världen letar efter henne, om du minns det.
Varför kryper inte vi också ut genom tunneln?
Därför att vi ska döda mr Gus, Pamela Swynford De Beaufort.
Och vi ska stjäla New Blood från honom.
Jag har testat tillit och att dela med mig.
Och ingen av dem fungerar.
- Är du med mig eller inte? - Jag är definitivt med dig.
Det var det jag trodde.
Jag tar bort munkavlen och då säger du ingenting, förstått?
Duktig tjej.
Pam kommer att mata dig med hennes blod.
Öppna munnen.
När du har hennes blod i dig-
- kan hon alltid hitta dig, bara du är rädd.
Är du rädd?
Bra. Det borde du vara.
Vart du än tar vägen, vem du än pratar med, vad du än gör-
- vill alla döda dig.
Trots att Pamela och jag hatar dig-
- är vi dina bästa vänner.
Prata inte med någon, göm dig och vänta tills hon hittar dig.
- Mr Gus! - Hjälp!
- Sarah rymde! - Hjälp oss!
- Hur kom hon ut? - Det finns en tunnel.
- Släppte ni ut henne? - Ja, det gjorde vi.
Döda dem!
- Låt honom sticka. - Skulle du inte döda honom?
Människor är långsamma.
Ursäkta mig, mina herrar.
Där är du.
Sarah Newlin äter skräp. Vem kunde ha trott det?
- Vill du veta varför jag är här? - Varför inte? Varför är du här?
Det var här Eric förvandlade Willa.
Jag har en fråga.
- Om jag inte visste det. Hur vet du det? - Det stod i Bill Comptons bok.
Just det. Jag hoppade säkert över den biten.
Jag letade bara efter bitarna om mig.
Jag är en hemsk person, eller hur?
Ja, det är du.
Det är därför jag tror att jag hade blivit en duktig vampyr.
Tror inte du det?
- Menar du allvar? - Absolut.
Kan du förvandla mig?
- Inte en chans. - Jag hade slitit hårt för dig.
Jag har alltid-
- försökt vara en bra kvinna bakom mannen-
- men problemet kanske var att jag borde vara kvinnan-
- bakom kvinnan.
Du ska alltså bli lesbisk nu.
Ja, om du gör mig till vampyr.
Jag hade gjort saker med dig.
Du kan göra saker med mig också.
Det är upp till dig.
Nu när Tara är borta...
Prata inte om Tara. Förstår du?
Du får inte slicka mig även om jag får en miljard dollar.
Och det finns inte tillräckligt med pengar-
- i världen för att jag ska slicka dig.
- Men du har en sak jag vill ha. - Vad?
Ditt blod.
Jag har inte blivit vaccinerad ännu.
Jessica.
- Hej, vampyr Bill. - Hoyt Fortenberry.
Flyttade inte du till Alaska?
Jo, men jag är här på grund av mammas begravning.
- Jag vet. - Jag tänkte stanna.
- Det var roligt att höra. - Fick du blodpåsen jag lämnade?
Jo, men jag visste inte att den var från dig.
Jag vill inte att du ska dö, Bill.
Det var det jag kom hit för att säga.
- Jag vet, älskling. - Men jag ville också...
...säga att jag klarar mig.
Jag tänkte på det när vi åkte hit.
Det hade jag velat höra mig säga om jag var du.
Så nu säger jag det.
Jag förstår inte varför du gör såhär-
- men jag kommer att lära mig att acceptera det.
Jag kommer att klara mig, Bill.
Tack, Jess.
Det var precis det jag behövde höra.
- Du är varm. - Jag vet.
- Tack för hjälpen. - Ingen orsak.
Om jag kan göra något mer...
Kan jag anta att Jessica är en del-
- av ditt beslut att stanna här?
Hon är hela anledningen.
Jag ber om ursäkt för att jag antar saker-
- men eftersom att jag är döende, får jag ta mig vissa friheter.
Tror du att du-
- kanske friar till Jessica någon dag?
Herregud, Bill. Förlåt, Hoyt.
- Det är för tidigt att... - Ja, det tror jag.
Vad sägs, Jess?
Vill du gifta dig med mig någon dag i framtiden?
Får jag prata med Bill i fred?
Vi behöver prata.
- Förlåt, men... - Tyst.
Lyssna bara, okej?
Jag önskar att jag inte drömde om min bröllopsdag under hela min barndom.
Jag önskar att jag struntade i det, men det gör jag inte.
Jag må vara vampyr, men jag är tjej också.
Och det som precis hände-
- stämmer inte överens med det jag drömde om.
- Han älskar dig. - Han känner inte mig.
Vi har känt varandra sedan igår.
Det räcker för att bli kär i någon. Äkta kärlek kan ske direkt.
Får jag förklara mig?
Du kan försöka.
Jag var redan vampyr när min dotter, Sarah, gifte sig.
Med andra ord fick jag inte ge bort henne.
Jag fick aldrig träffa hennes man.
Jag vet inte hur mycket tid jag har kvar.
Men det är inte mycket.
Och jag antar att...
Jag ville veta att du har en man innan jag dör.
Kan jag få en kram?
Givetvis.
Bill?
Kan du vänta här medan jag pratar med Hoyt?
Vad ska du säga?
Att om han älskar mig...
...då vill jag gifta mig idag.
- Vänta, Tara! - Jag kan inte! Kan du skynda dig?
Det är för halt.
Vänta, du är för snabb!
Om ditt hår påverkades på samma sätt som mitt, hade du varit lika snabb.
Herregud. Sätt er ner.
Jag har redan sagt till er-
- att ni ska ringa mig om det börjar regna. Jag hämtar er.
- Det var roligt, farmor. - Dessutom får vi varm choklad nu.
Tror ni att ni lurar mig?
Tack, ms Stackhouse.
- Ingen orsak, båda två. - Tack, farmor.
Jag ska hämta kläder till er. Jag kommer strax.
Undrar när Jason kommer hem.
Hoppas miss Stackhouse väljer något gulligt åt mig.
Gillar du Jason?
Läs inte mina tankar, Sookie Stackhouse!
Förlåt, jag kan inte låta bli.
- Det är orättvist. - Jag bad om ursäkt.
- Vem gillar du? - Jag gillar inte någon.
Du känner till min hemlighet. Nu måste du berätta din.
Jag hade gjort det om jag gillade någon-
- men killar är äckliga. De har äckliga tankar.
Vill du aldrig gifta dig och skaffa familj?
Jo, men jag förstår inte hur det ska gå till.
Sluta! Jag vill inte höra sådant. Du kan få vilket liv du vill.
Du kan vara uthållig.
Du har rätt till vad du vill, Sookie.
Det är bara du som sätter gränserna.
Jag vill veta att du förstår det.
Jag förstår.
Om jag försvinner, får du se till att hon minns det, Tara.
- Kan du göra det? - Ja, ms Stackhouse.
Hej. Är Jason här? Jag är hans syster, Sookie.
Jag heter Brigette. Trevligt att träffas.
Detsamma.
- Jason sover, men kom in. - Tack.
Förlåt om detta är konstigt, men jag måste prata med honom.
Varför är det konstigt?
Du har på dig hans boxershorts.
- Vi har inte haft sex. - Menar du allvar?
Gjorde slut med Hoyt igår kväll. Otroligt att hon tror att jag skulle göra det.
Känner du Hoyt?
Banne mig om inte Jason är den sötaste mannen jag någonsin träffat.
Är du Hoyts flickvän från Alaska?
Ja, tills igår.
Borde jag inte fråga?
- Ska du eller jag väcka honom? - Man väcker inte Jason utan kaffe.
Jag tittade i skåpen, men han har bara snabbkaffe.
Det är för att han är vidrig.
Jason?
Vakna. Jag har kaffe.
- Var försiktig, det är varmt. - Vad har hänt?
Bill bad mig att döda honom med mitt ljusklot.
Vad fan?
Han vill att jag ska ha ett normalt liv med barn och sådant.
Det går inte om han är vid liv.
- Hur går din tankegång? - Jag vet inte.
Han ser sjuk ut och jag mår jättedåligt.
Han förtjänar att bli av med sitt lidande-
- och jag har gått fram och tillbaka.
Är mitt tillstånd en förbannelse, eller en välsignelse?
Nu när någon ber mig att sluta vara det jag är-
- då vet jag inte om jag vill göra det.
Och jag vet inte om jag kan göra det-
- även om jag vill.
- Sook, ber du? - Vad?
Ber du mig om råd?
Nej, inte direkt.
Bra, för jag har inget bra svar. Men jag kan lova dig en sak.
- Jag älskar dig oavsett vad du gör. - Jag älskar dig också.
- Det är min telefon. - Jag svarar!
Helvete också.
- Det är Brigette. - Vi har träffats.
Jason? Det är Hoyt.
Tack.
Hoyt?
Jag har en konstig fråga, med tanke på det som hände igår.
Jessica sa att...
- Sook? - Jessica?
Pratar Jason redan med Hoyt?
Oroa dig inte, kompis.
Kan du vara min best man?
Din best man?
Har du en bröllopsklänning?
Vad fan hände igår?
- Är du redo? - Ja.
Låt mig hjälpa dig.
- Tack. - Jag hjälper dig.
- Ska jag lägga dem i bagageluckan? - Nej, i baksätet.
Sook, jag vet att...
Det måste kännas jobbigt att gå på bröllop idag.
Inte alls.
Om Jessica vill göra detta för Bill, då gör jag det för båda två.
Kan du hålla de här?
Jag har aldrig varit på ett vampyrbröllop förut.
Man måste börja någon gång.
Sa de varför de ska gifta sig redan nu?
Nej, de sa bara att jag skulle komma och viga dem.
Kan hon vara gravid?
Det tror jag inte. Men det vore coolt, eller hur?
En liten bäbis-vampyr.
- Små tänder. - Det lär göra ont att amma.
Välkomna!
- Sheriff Bellefleur? - Ja, vampyr Bill?
Är ytterdörren stängd?
- Nu är den det. - Kan du komma in på mitt kontor?
Givetvis. Jag hoppas inte att det tar lång tid.
- Oroa dig inte. - Vi snokar runt så länge.
Jag älskar att det är så fint.
Sätt dig.
Jag hörde att du var sjuk, men inte såhär sjuk.
Snälla.
- Jag måste be dig om en tjänst. - Okej.
Mycket har hänt mellan oss, både bra och dåliga saker.
Nu när din farmor är sjuk-
- är du min äldsta, levande släkting.
- Minns du att vi är släkt? - Ja, det gör jag.
När jag fick veta att jag var sjuk, gick jag till en advokat-
- för att ge mitt hus till Jessica i mitt testamente.
Det är en lång historia, men det gick inte.
När jag dör, kommer du att få mitt hus.
Jag kan inte ta emot ditt hus. Av många anledningar.
Jag undrar om du kan hyra ut det till Jessica och Hoyt-
- för en dollar i månaden.
Och om de glömmer att betala-
- kanske du kan glömma att de gjorde det.
Absolut, vampyr Bill.
Du kan lita på mig.
- På den här sidan. - Ja.
Sådär?
Är Brigette fortfarande hos dig?
Ja.
Hon åker ikväll.
Sa du till henne vart du skulle åka när du stack?
Jag menar...
Jag mår jättedåligt. Borde jag ringa henne och...
Det är en riktigt dålig idé.
- Jag beklagar att du fick stryk. - Och din slips sitter fel.
Om jag måste få stryk för att få tillbaka dig i mitt liv-
- då kan jag ta stryk varje dag, och dubbelt så mycket på söndagar.
Sådär.
Jag... jag börjar bli rädd.
Om det känns bättre, tror jag inte att detta är juridiskt bindande.
Jag såg en gammal film som hette "Fallet Henry".
Harrison Ford spelar en advokat vid namn Henry.
Sedan drabbas han av en olycka, får minnesförlust-
- och måste lära sig allt på nytt.
Han känner inte ens sina nära och kära.
Jag känner mig precis som Henry.
- Han blev skjuten. - Vem då?
- Henry. - Du såg också den.
Vi hyrde den tillsammans.
- Ser du? - Lyssna på mig, Hoyt.
Det har varit en lång och konstig vecka-
- men jag har insett en sak.
Man måste leva som om varje dag är ens sista.
Om vi gör det, står allt klart för oss.
Om jag sa att världen går under imorgon-
- vem vill du vakna med då?
Jessica.
Säger inte det allt?
Jo.
Stick härifrån då. Det är dags att skapa nya minnen.
Låt mig hjälpa dig.
- Nu kör vi, Bubba. - Nu kör vi.
Kom igen.
Herrejävlar.
KOM INTE IN! Men jag älskar dig!
Ja?
De undrar om ni är färdiga snart.
Alldeles strax. Vi är klara om två minuter.
- Får jag se henne? - Jag vill ha en åsikt till.
- Litar du inte på mig? - Jo.
- Men... - Jag skämtar.
Du behöver inte en minut till. Du är perfekt.
- Ja, sir, det gör jag. - Nu kommer de!
- Är allt okej? - Jessica undrar...
...om du vill gå in med henne.
- Ja, givetvis. - Hon är i hallen.
Herregud, Jess.
Vad vacker du är.
Du klarar detta.
- Mår du bra? - Jag mår jättebra.
Okej.
- Arlene, kan du sänka musiken? - Fan, det glömde jag.
Förlåt. Nu kan ni fortsätta.
Jag har anteckningar för att inte göra fel.
Jag hoppas att det går bra.
Ni kan sätta er.
Vi har samlats här idag-
- för att fira förhållandet mellan Jessica Hamby och Hoyt Fortenberry-
- och för att stötta deras relation.
Vi är de viktigaste personerna i deras liv-
- och vi är här för att de vill berätta-
- vilken stor del vi har spelat i kärleken de delar.
Vem ger bort Jessica?
Det gör jag.
- Gå inte. - Jag sitter här.
Jag sitter precis bakom dig.
Pappor och döttrar är något vackert.
Så lycklig. Så mycket smärta.
Låt dem inte se det.
Var här. Var närvarande.
Så lycklig.
- Vad? - Det var ingenting.
Mår du bra?
Jag mår bra.
Jag älskar dig, Sookie Stackhouse. Jag älskar dig med allt jag är skapat av.
- Vem ger bort Hoyt? - Det gör jag.
Men vi har redan kramats, så du kan fortsätta.
Innan vi läser löftena, vill jag säga en sak.
Staten Louisiana och USA-
- kanske inte erkänner det här äktenskapet-
- men jag vet att Gud gör det.
Er kärlek är vacker.
Och kärlek är kärlek.
Så är det bara.
Amen.
Har ni skrivit ner några ord ni vill dela med er av?
Jag hann inte göra det.
- Inte jag heller. - Vilken tur.
- Har ni ringar då? - Jag har ingen ring.
Det gör ingenting. Vi improviserar.
Hoyt, ta Jessicas hand-
- och säg efter mig.
Jag ger dig mitt hjärta som en symbol för vår kärlek.
- Idag och för all framtid. - Idag och för all framtid.
Jag vill så gärna det här för dig.
Så gärna att du ska ha det här.
Snälla, Sookie. Släpp dig själv fri.
Jessica, säg efter mig.
Jag ger dig mitt hjärta som en symbol för vår kärlek.
- Idag... - Idag och för all framtid.
Vi måste skynda oss...
...mina näsdukar tar snart slut. - Okej.
Tack.
Min kärlek är närvarande, även när jag inte är det.
Nu är ni nästan gifta.
Jessica, tar du den här mannen?
Lovar du att älska honom i nöd och lust-
- tills döden skiljer er åt?
- Ja. - Hoyt, tar du den här kvinnan?
Lovar du att älska henne i nöd och lust-
- tills döden skiljer er åt?
- Ja. - Utmärkt.
Ni är härmed man och hustru. Du kan kyssa din vampyrbrud.
Grattis, Bubba.
Mår du bra, Sook?
Du har inte sagt något sedan vi lämnade Bills hus.
Jag hörde Bills tankar.
Jag hörde honom, Jason. Jag hörde vad han tänkte.
Vad fan?
- Jag trodde att det var omöjligt. - Jag också.
Men igår sa han att sjukdomen-
- får honom att känna sig mer mänsklig än någonsin.
Han visste inte hur rätt han hade.
Vad tänkte han?
Alla de rätta sakerna.
Allt man vill att någon ska tänka om en.
Förutom att han...
...vill att du dödar honom. - Förutom det.
Kan vi få en sekund bara?
- Absolut. - Tack.
Hon gillar dig.
- Nej. - Jag lyssnade på henne i morse.
- Jag vill inte veta det, Sook. - Får jag säga en sista sak?
- En sista sak. - Okej.
Jag fattar att du vill växa som person-
- men om du ligger med henne på väg till flygplatsen...
Inte en chans. Jag ska bara skjutsa henne.
Om du gör det-
- då är det okej för mig.
Jag gillar henne och det gör du också.
Jag ligger inte med någons flickvän.
Det förstår jag, men vi kom precis från Hoyts bröllop.
Hon är inte hans flickvän.
- Det var trevligt att träffas. - Detsamma.
Hej då, Brigette.
Tack.
Är du redo?
Ta på dig bältet.
HERVEUX BYGGFIRMA
Pastor Daniels?
Ms Stackhouse?
Får jag komma in?
Givetvis.
- Vad jobbar du med? - Veckans gudstjänst.
- Skriver du alltid i kyrkan? - Inte alltid.
Men jag kommer hit när jag får skrivkramp.
Här känner jag mig-
- närmare Gud.
Pratar han med dig?
- Aldrig. - Vad synd.
Jag behöver hans råd just nu.
När du körde hit-
- förväntade du dig inte att hitta Gud här, eller hur?
Jag antar att du ville prata med mig.
Världen brukade vara enklare, eller hur?
Tills för några år sedan, fanns inte vampyrer för oss.
Inga varulvar, pantrar eller hamnskiftare heller.
Varför tror du att gudstjänsterna blir svårare att skriva?
- Du vet vad jag är, eller hur? - Ja, telepatisk.
Jag är en fe.
- Du skämtar. - Jag önskar att jag gjorde det.
Där ser man.
Tror du att Gud skapade oss alla som han ville att vi skulle vara-
- eller kan vissa av oss vara-
- misstag?
Jag hörde om allt du har gjort för den här staden-
- och tro det eller ej-
- men folk tycker att du har räddat många liv.
Hur kan du tro att du är ett misstag?
Men tänk om jag vill ha ett vanligt liv?
Tänk om jag är trött på detta?
Är det en synd om jag slutar vara det?
Vänta lite.
Kan du bara sluta vara en fe?
Det är något helt annat.
Jag tror att Gud skapade oss på ett visst sätt-
- men jag tror även att han inte måste leva våra liv-
- och han behöver inte gå i våra skor.
Gud hade inte gett oss våra fantastiska hjärnor-
- om han inte förväntade sig-
- att vi skulle börja ta egna beslut och använda vår fria vilja.
Hjälper det dig?
Jag tror det. Jag hoppas det.
Tack, pastor Daniels.
Ingen orsak.
Vill du ha ett tips om gudstjänsten?
- Jag tar gärna emot tips. - Säg att hjälp är på väg.
Säg att allt är över snart.
Hur vet du det?
Jag bara vet det.
Hallå?
Jag har ordnat allt med kyrkogården.
Vi ses där när solen har gått ner.
Sookie?
Jag har stått här ett tag-
- och det enda jag kan tänka är-
- varför har du en kista?
Det var många av oss soldater-
- vars kroppar aldrig återfanns.
De tyckte kanske att kistor gjorde det enklare för familjerna.
- Jag vill inte göra det här. - Jag vet.
Jag kan inte släppa taget.
Det är dags.
Tack.
- Vad är det? - Det är ett fotografi.
Det är min dotter och jag.
Hon fick det av mig, precis innan jag gav mig av.
Hoppa i kistan innan jag fegar ur.
Jag är redo.
- Bill? - Ja?
Jag glömmer aldrig dig.
Jag önskar att jag kunde säga detsamma men jag vet inte vad som händer nu.
Sookie?
När jag frågade om du inser vad det är du ber mig att avsäga mig...
Ja?
Då förstod jag inte själv vad det var.
Detta är den jag är. Detta är en del av min sanning-
- precis som att Jason är min bror-
- och mina föräldrar är mina föräldrar.
De är en del av mig...
...vare sig jag vill eller inte.
Och du, Bill...
...du är också en del av mig.
Det kommer du alltid att vara.
Men jag kan inte göra det här för dig.
Jag beklagar.
Vill du fortfarande dö?
Ja, snälla.
Är du säker nu?
Jag är säker.
Jag älskar dig, Bill Compton.
Jag älskar dig också.
Är du trött?
Plågas du av vener och hunger?
Ett år senare...
Fruktar du den sanna döden? Hej, jag heter Eric Northman.
Jag är en 1000 år gammal vampyr och chef för New Blood.
Av vampyrer För vampyrer
Jag brukade vara precis som du.
Jag var sjuk och väntade på att få dö.
Det var då ms Beaufort hittade mig-
- i en övergiven vinkällare i södra Frankrike.
Pamela.
Jag kände knappt igen mr Northman när jag hittade honom.
Han var inte längre den oövervinnerliga vampyrguden-
- som förvandlade mig för över 100 år sedan.
Han hade gett upp, men det hade inte jag-
- eftersom att jag kände på mig att det fanns ett botemedel-
- inuti Sarah Newlins kropp.
Vi minns alla ms Newlin. Hon var en tv-prästfru-
- som blev en internationell massmördare-
- innan hon bara försvann.
Men först svalde hon botemedlet mot Hepatit-V.
Hela botemedlet.
Tillsammans började Eric och jag att leta efter ms Newlin.
Vi fångade aldrig ms Newlin.
Hon lyckades precis fly-
- genom att hoppa ut genom ett fönster.
Men vi hittade några droppar av hennes blod på en glasbit.
Vi gav blodet-
- till våra forskare i Stockholm, Sverige-
- och de lyckades skapa det här:
New Blood.
Tre år senare...
BÖRSEN
Av Vampyrer För Vampyrer
Följande thanksgiving
- Kalkonen tillagas nu. - Tack.
- Jag tog dig, pappa! - Du tog mig igen.
Älskling.
- Det är dags att gå. - Det är dags att gå.
Pappa är hungrig.
- Jason? - Ja?
Du får gärna hjälpa mig.
- Ge mig den. - Kan du ta den här?
- Tack. - Tack.
Vill du följa med pappa?
Jag springer långt!
- Kom igen, Victoria. - Såg du?
Såg du kastet?
- Ja, det gjorde jag. - Sam.
- Det var fint. - Hej, Sookie.
- Hej. - Jag vet.
Min älskling.
Visa lite tuttar!
58, 59, 60.
Det var trevligt, men nu är tiden slut.
Kan jag få en minut till?
Det kostar 100000 dollar för en minut med henne.
Tar du kort?
Nej, bara kontanter. Stick nu.
Hej då.
Se inte på mig sådär.
Försvinn.
- Lämna mig i fred. - Kom igen, Sarah.
Det är thanksgiving.
Låt oss säga vad vi är tacksamma för.
Jag är tacksam för att du blir galen.
Eftersom att jag är en del av din fantasi-
- försvinner jag aldrig.
Jag kommer att hemsöka dig-
- varje dag tills du dör.
Och kanske efter det.
Nu är det din tur.
Vad är du tacksam för, Sarah?
Ingenting.